Ha Kolombusz el is tévedett és nem ő fedezte fel Amerikát.
Ettől még ő a példaképem.
Elég bátor volt, hogy útnak induljon egy kis hajóval.
És most miatta van egy ünnepnapunk, nem kell suliba jönni.
Köszönjük, Heather. Ronnie?
Mesélj a te példaképedről.
Mit ír?
Hachiko a nagypapám kutyája volt.
Rejtélyes kutyának is hívták.
Senki nem tudta, hogy honnan jött.
Talán egy menhelyről szökött el.
Vagy kiugrott valaki kocsijából.
Messze innen, Floridában vagy New Jerseyben.
A lényeg az, hogy Hachi elveszett.
Mindegy, hogy történt.
De egy réges-régi napon, nagypapám városában...
Hachi a pályaudvaron tűnt fel először.
Itt kezdődik a történetem.
Hat nap? Az sok.
Igen, hiányzol.
Remek a zene.
Nem, inkább sétálok.
Én is szeretlek. Szia.
Szia kölyök, elvesztél?
Gyere ide.
Gyere...
Elveszett kölyök.
Valaki már biztosan keres.
Hová tűnhetett?
- A vágányon találta? - Igen, ott.
Remek, hogy megtalálta.
Nos...
A ketrece eltört. Nem tudom mi történt...
De valaki biztos jön érte.
- Persze. - Oda is adom magának.
De, nem én nem.
- Mi? - Nem tehetem, Professzor.
Itt volt kint. Ilyen kutyát nem dobnak ki...
Tudom, hogy jönnek majd érte.
Vigye haza, és ha jönnek érte, szólok, hogy magánál van.
Inkább legyen magánál.
Nem érti. Talán egész este itt lesz, ha senki nem jön.
Ha elmegyek, be kell zárnom este biztonságban van,de...
Holnap elvihetem a sintér telepre.
Nos, péntek van.
Egy kis ideig nálunk fogsz lakni.
Meleg ház, kellemes társaság. Remek lesz.
Mi? Neked is tetszik?
Pszt...
Rendben.
Maradj itt.
Csak maradj itt, oké?
Semmi baj... Csak maradj csöndben.
Szia aranyom.
- Helló.
- Hogy ment? - Remekül.
- Hiányoztam? - Kicsit sem, és én?
Nem, csak rád gondoltam.
Van egy kis meglepetésem.
Hát, nekem is van számodra.
Van egy kis befejezetlen ügyünk.
Befejezetlen ügy? Remek.
Te is hallottad?
Csak egy faág csapódott az ablaknak.
Egy érdekes dolog történt a pályaudvaron.
Miért nem reggel beszéljük meg?
- Oké, semmi gond. - Parker!
- Volt egy megállapodásunk! - Tudom...
- Erről megfeledkeztél? - Nem, nem felejtettem el.
Ott volt a pályaudvaron.
Elveszve, Karl pedig a menhelyre küldte volna...
Úgy gondoltam...
Hogy hazahozod, és rábeszélsz, hogy tartsuk meg?
Nem akarom megtartani.
Holnap korán reggel kiderítem, hogy kié, oké?
Ígérem.
Ezek Lucas cuccai voltak.
Okés.
Most bemászol oda.
Nézd mennyi remek kis cucc.
Ez melegen tart.
Ez elég jól néz ki.
Tetszik? Luke kedvence volt.
Egy kis víz.
Itt elleszel estére, ugye?
Oké haver.
Így jobb.
Jó éjt kutyus.
Neked kéne a kutyaházban aludni.
Ígérem nem harapok.
Hé kutyus, kutyus!
Gyerünk, kutyus.
Remek! Óóó, Jó kutyus!
Apu, imádom.
Van már neve?
Igen van. Ideiglenes vendég.
Meg kell tartanunk, Lucas óta olyan üres a ház.
Kérdezd anyát.
Anyu!
Tessék?
Ide jönnél légyszi?
Még a zenéd is szereti.
Tényleg? Ez egy csoda kutya! Meg kell tartanunk.
Nincs több kutya. Ne bátorítsd!
Nem fogom.
Csak én.
Apu, abból ki fog ugrani.
Az jó lesz.
Próbáljuk ezt.
Csak óvatosan.
Tetszik, nagy fiú?
Remek, tetszik.
Michealal voltál este?
Igen.
Néztük a csillagokat. Gyönyörű volt.
Milyen romantikus.
Bizony.
Maga itt dolgozik...
Segíthetek?
Tegnap az állomáson bukkantam rá, beadhatnám, amíg...?
Nem hotel vagyunk, hanem sintér telep.
Most találtam, akkor mit csináljak vele?
Hadd nézzem.
Aranyos, segíthetek örökbe adni, de...
Két hétig tartsa otthon.
Két hétig?
Igen, tele vagyunk.
Elnézést.
Majd hívlak jövő héten, visz-hall.
- Jó reggel, Mary Anne. - Hogy van, Parker?
Remekül, viszont kérnék egy szívességet.
Nyugodtan.
Óóó, nézzenek oda!
Szia kis fiúcska!
Nagyon édes! Hogy kerültél ide?
Itt találtam rá a pályaudvaron tegnap, elég furcsa.
Tényleg? Annyira cuki!
Kiraknék egyet.
Rendben.
- Az ablakra? - Amennyit csak akar.
Parker, ez a kiskutya csodálatos!
Érdekelné?
Tartsam meg?
Egy ilyen aranyos kis kutya.
Mit gondolsz, Anthony? Új lakótárs?
Nem szabad, Anthony!
Jó reggelt, Professzor úr.
Jess.
Egy cukor, két adat tejszín... Ez meg kicsoda?
Új barát, kér egy kutyát?
A pénzt jobban szeretem.
Remek őrző kutya lenne.
Hogy őrizze a hot dog-okat? Nem hinném.
Ha-ha, én se hinném.
Miért akar egy kutyát?
Minden nap etetni, sétáltatni, mosdatni...
Mennyibe fog kerülni?
A cég ajándéka.
Vegyen még.
Rendben, köszönöm, Jess.
Nincs mit.
Valami újság?
Nem, senki nem jött, nem is hívtak.
Senki?
Furcsa, nagyon furcsa.
Megfogná?
Kate nyomtatott pár hirdetést, kirakná?
Kérem.
Rendben, kirakok egyet.
Nagyon kedves.
Tudom.
Nagyon tetszik neki a táskában.
Nincs kutya a vonaton, Professzor úr.
- Semmi kutya.
Várjatok egy kicsit, próbáljuk meg máshogy.
Hagyjuk ki a felvezető ismétlést, és menjünk rögtön az éneklős részhez.
Próbáljuk meg úgy.
Így egy kicsit gyorsabb hatása lesz.
És amikor oda érünk, akkor...
Nagy lélegzettel.
Szia.
Kiváló.
Nem kell egy kiskutya?
- Csináljuk újra. - Igen, elölről.
Egyedül ez maradt a dobozából.
"Yamanashi", csak ennyit tudok kivenni.
- Mi az? - Közép Japánban egy település.
- Nem minden napi kutya, Parker. - Tudom.
Akhita, vagy Akita ahogy ti mondjátok.
- Nagyon különleges faj. - Tényleg?
- Az meg mi? - Hachi.
- Mit jelent? - Japánul a Nyolc, szerencse szám.
Óh, jó szerencse? Remek.
Hachi... Hachi, tetszik ez a név.
Bár én születtem volna ilyen névvel.
A nyolcas szám misztikuma a mennyből ide pottyant a földre.
Szóval mit gondol? Kéri?
Én? Nem, úgy hiszem már választott.
Mire gondol?
Úgy, hogy már a maga gondja, nem az enyém.
Nem is vagy gond, ugye?
Nos...
Ő találta meg magát, vagy maga őt?
Így kell hát lennie.
Azt is mondta, hogy az ősei vadászatra és harcra tenyésztették.
Szerintem hűséges fajta lehet.
Ken azt is megmondta, hogy hol találsz ennek a hűséges kutyának otthont?
Már így is kiraktam 10 hirdetést. Valaki csak elviszi majd Hachi-t.
Hachi?
Ez volt a nyakörvén, a szimbólum.
Elnevezted?
- Nem... - Meg akarod tartani.
- Nem... - De igen azt akarod.
Nem akarom megtartani...
Valld be, hogy meg akarod.
Nem is gondoltam erre.
Hachi?
Hova tűntél?
Óh, ne!
Hónapok kemény munkája van ebben!
Sajnálom.
Egész este maradjon kint, érted? Ez nem vita tárgya!
Téma lezárva!
Értettem.
- Szörnyén sajnálom.
Az egész városnak fontos ez a munka!
Már hónapok óta dolgozom ezen.
Téged nem is érdekel.
Kate, ez nem igaz.
Ne nyugtatgass!
Hachi.
Gyere haver, gyere.
Bemegyünk a házba.
Vigyük ezt is.
Oké.
Meg is találtalak.
Meg is vagy.
A vérvonal 4000 éves múlttal rendelkezik.
Tényleg? Mi mást ír még?
Hűséges állat?
Azt írják...
Te vagy az első ember barát állat.
Tudtad?
Hát persze, hogy tudtad.
Kapcsoljuk ki.
Ideje aludni.
Itt fogsz aludni.
Maradj itt, oké?
Marad!
Pszt!
Csöndbe.
Belülre ütött, így nem esélye elkapni a labdát.
Ha most jó helyre dobja a labdát, még van esélyük.
Oké, maradok egy kicsit.
Utolsó esélyük.
Kapd el!
Gyerünk.
Ne legyél mérges.
Csak...
- Már megyek is fel. - Igen, persze.
Csak egy éjszaka, oké?
Jó fiú.
Maradj itt, nyugalom.
Hihetetlen. "Yankees" drukker.
Nem.
- De, komoly. - Tényleg?
Ez mókás lesz.
Hachi, játszunk egy kicsit.
Ez egy labda. Labda.
Eldobom, mész, és visszahozod, érted?
Kész vagy?
Gyerünk, kapd el.
Nem, nem, nem, a labdát.
Hach, Hachi! Hé, Hachi!
Eldobom, és hozd vissza!
Gyerünk!
Hachi, nem, hozd a labdát!
Hachi, gyere! Ide!
Gyere, fogd meg. Hachi, Hachi!
Gyerünk, fogd a labdát.
Gyerünk, rajta Tudom, hogy meg tudod.
Szerintem átgondolhatnád.
Ott hagyták, apa csak helyesen akart cselekedni.
Anyu.
Labda, labda, labda! Hozd vissza.
Megmutatom.
Bámulatos.
Halló?
A kutya hirdetésre? Maga a gazdája?
Nem, még nem vitték el. De szeretnénk, ha jó helyre kerülne.
Megadná a számát, a férjem majd visszahívja.
Tartaná, keresek egy tollat.
Halló?
Már elvitték a kiskutyát.
Nagyon sajnálom.
Hó! Hachi!
Hach! Hach, Hachi!
Gyerünk, vidd be.
Nem jöhetsz. Dolgozni megyek.
Este találkozunk.
Jó reggelt Professzor úr. Késésben van.
Már megcsináltam Egy cukor, két tejszín.
Kérjük foglalják el helyüket, vonat indulás előtt.
Elnézést.
Hachi!
Mit keresel itt?
Haza kell menned.
Menj haza.
Gyerünk, el kell érnem a vonatot.
Gyerünk, nyomás.
Várjon Professzor. Szeretné ha itt tartanám?
Megtenné?
Fél perc.
Köszönöm.
Gyerünk, menj haza!
Hé Chuck, várnál még egy kicsit?
Menj már haza!
Ki kéne képezni.
Jó fiú.
Ööö... professzor.
- Mehet. - Biztos? - Igen, köszönöm.
Mehet!
Hívjak egy taxit?
Inkább sétálok, köszönöm.
Atya ég.
Parker? Azt hittem dolgozni mentél.
- Mentem is. - És most kertészkedsz?
Lekéstem a vonatot.
Tudom, mit akarsz mondani.
Majd én befejezem. Menj a következő vonattal.
Oké, köszi.
Te pedig, maradj itt.
- Itt marad. - Este találkozunk.
Egy kis jutalom falat.
Oké, még egy utolsó.
Várj, várj.
Ízlik ugye?
Akkor... a legutolsó.
Tessék. Ügyes fiú, Hachi.
Oké, még egy legutolsó.
Tessék.
Remek volt, büszke vagyok rátok.
- Bocsánat, hogy késtem. - Semmi gond.
- Kapok büntetést? - Ne vicceljen.
Rendben, köszönöm.
Hé, Hachi! Mit keresel itt?
Cukorral?
Chuck.
Szia Hachi!
Mit keresel itt?
Pályaudvar.
Nézzenek oda.
Igen hölgyem, fél 8kor indul.
- Egész nap itt volt? - Nem, 2 perce érkezett.
Ugye viccel? Kate-el jött?
Őt nem láttam.
Oké. Akkor menjünk haza.
Gyerünk nagy fiú.
Anyu!
Igen drágám? Itt vagyok.
Sziasztok!
- Hoztam chipset. - Szuper.
Mrs. Wilson, örvendek.
Óh Micheal nem kevésbé! Hívj Kate-nek.
Rendben.
Finomnak tűnik.
Kivinnéd apunak?
- Persze - Ott van hátul.
A grill már kész?
Igen kész. Örülök, hogy jöttél.
Én is.
- Segítsek? - Igen, remek lenne ha...
Még régen kis koromban sokat játszottam gitáron.
Tényleg?
Kilenc vagy tíz lehettem.
De a tesóm rázárta a kocsi ajtót a kezemre.
Azt mondta, hogy véletlen volt, de ez után abbahagytam a játszást.
Már azt kívánom, bár ne tettem volna. Mert szeretem a zenét...
És nagyra tisztelem a zenészeket, és akik hangszeren játszanak.
Michael, szereted a lányom?
Igen uram, szeretem.
Szeretném, ha emlékeznél erre a nehéz napokon is.
Rendben.
Hachi, ő Michael. Michael, Hachi.
Örvendek.
Hachi, akarsz játszani?
Mehet? Kész? Hozd a labdát!
Gyerünk, hozd vissza!
Gyerünk Hachi! Futás! Hozd vissza!
Michael, ha kell a labda, te hozd vissza Hach nem játszik ilyet.
Nem hozza vissza.
Jól vagy, Michael?
Minden okés.
Biztos, nincs baj?
Biztos.
Nincs bajod?
Megyek a labdáért.
Nézzétek, semmi bajom.
- Fáj a lábad? - Nehogy elrontsam a játékot.
Oké.
Csak egy fél méterre dobom, te meg visszahozod, oké?
Ha csak így meglengetem, akkor se kell?
Meghaltam.
Labdák?
Egyszerűen eldobom, és nem hozza vissza.
Az Akita-k nem, Parker.
Valami bajuk van a játékokkal?
Szerezzen egy másik kutyát, ha labdázni akar.
Ha nem akarja nekem nem baj.
Az remek, mert az Akiták ezt nem szeretik.
Mit szeretnek akkor?
Azért jön a vonathoz, mert különleges a kapocs köztetek.
Miért akarna labdásat játszani?
Mert vicces. Vagy jutalomfalatért?
Mert felvidítana.
Nem veheted rá a Japán kutyát, ők nem Amerikaiak.
Ha mégis megtenné, különleges indok kell hozzá.
Majd találok rá módot.
Nem, nem, nem, nem, Hachi, gyere.
Nem mehetsz, sajnálom.
Maradj.
Oké, menjünk.
Semmi baj.
- Jó reggelt, Milton. - Jó reggelt.
Örvendek.
- Moira. - Reggelt, Parker.
Rejtőzik a nap elől?
- Jó reggelt, Professzor úr. - Jó reggelt, Parker!
Megkóstolja?
Elhiszem, hogy finom.
Gyere haver.
Azt akarom, hogy egyenesen haza menj. Érted?
Este találkozunk, egyből haza menj!
Okos fiú.
- Legyen jó napja, Karl. - Magának is, professzor.
Hachi.
Tessék kutyuli... Ne szólj Miltonnak, oké?
Szia Hachi.
Ott vártál és azt gondoltam: "Milyen jó nekem?!"
Szia Hachi!
Több pezsgőt! Hozzatok pezsgőt.
Hozzon valaki.
A konyhában van.
Ez életem legjobb napja.
Fiú, lány, fiú, lány.
Tetszik a hó?
Sétáljunk egyet, csak te és én.
Csak mi ketten.
Beszélgessünk.
Hachi!
Remek munka, Jake.
Köszi.
Kate! Nem láttad Hachi? Nem volt a pályaudvaron.
Reggel óta nem láttam. Gyere nézd meg.
Nézd meg az arcát.
Hinnéd, hogy 30 éve befedték?
Nem csodálatos?
Igen az.
- Tömve vagyok munkával. - Majd utol éred magad.
Csak gondolj az átadás estéjére, az majd feldob.
A fiatal szólista lassan besétál a színpadra, mint a La Bohčme-ban.
Persze lenne tánc is.
Az után rock, rap, hip-hop, jazz és egy kis Hamlet!
Aztán az egész város székükből felállva fog tombolni.
A polgármester kiszúr, felhív az emelvényre
és megköszöni, hogy összehoztad ezt.
Tényleg?
Tetszik.
Hachi!
Gyere nagy fiú!
Hachi?
Hachi...
Mit csinálsz te itt?
Nyugi, semmi baj.
Marad, marad.
Nyugi.
Nyomás, gyerünk!
Tünés! Tünés!
Majd most.
Gyere gyorsan!
Parker!
Borz támadás.
Te is beugranál?
Inkább majd zuhanyzok.
Rendben.
Jobb lenne ablakot nyitni estére.
Szerinted is ilyen büdösek lennénk?
Igazad lehet.
Anyu!
Óh, szia édesem!
Mi történt?
Mondanom kell valamit.
Találd ki.
Mit?
Várj egy picit.
Látsz valami változást?
Nem.
De!
Ez csodálatos!
Annyira örülök!
Fel kell hívjam nagymamát!
Apu hol van?
Ahol szokott... kint.
Apu!
Apa!
Mit csinálsz?
Egy egész testes masszázs, a könyv alapján csinálom.
Nagyapa leszel.
Fontos, hogy az izmait is...
Apa, apa!
Gyerekünk lesz. Terhes vagyok.
Jézusom.
Komolyan?
Igen.
Gyereked lesz?
Nagyapa leszek.
Bizony.
Kathy, el sem hiszem!
Ez hihetetlen. Annyira örülök neki.
Szia szívem.
Bocsi, hogy késtem.
Mit hoztál?
Minden féle cuccokat.
Friss gyümölcsöket, málnát, tejet és müzlit...
Amikor veled voltam terhes, apáddal mindig pepperónis pizzát hozattam...
Nézni se bírta, ahogy eszem.
Elhiszed, hogy már 25 éve együtt vagytok?
Már többet voltunk együtt, mint külön.
Váó.
Apa mondta, hogy az első randitok után,
visszaérve a kocsihoz, annyira hiányoztál neki, hogy vissza ment érted.
Tudom, az ablakból néztem.
Amikor odaért a csengőhöz, és a karjaiba kellett volna borulnom.
- Igen azt. - Tudom.
Mindig túlkomplikáltam a dogokat.
Ez igaz, ezt csinálod.
- Te ne csináld. - Nem fogom.
Rendben van.
Hé Hachi, gyere ide!
Mindig így üdvözli?
Nézze.
Nem furcsa?
Üdv, Professzor úr.
Jó estét, Parker!
Jó estét, Mary.
Hogy tanította meg erre?
Lenyűgöző, minden egyes nap...
Parker!
Túl vagy öltözve.
Valahogy tudok ez ellen tenni.
Köszönöm.
Tehetek még valamit önért, hölgyem?
Attól függ, mit tud ajánlani.
Mindent.
Mindent?
Igen, mindent.
Tudom, hogy hazudtam a kutyával kapcsolatban.
De még nem köszöntem meg.
Nagyon szeretlek.
Én is szeretlek.
Szuper.
Főleg, ha nincs kutya, vagy borz szagod.
Azért ennyire nem gyakori.
Mi csoda? Folyton olyan szagod van!
- Szeretlek. - Én is, szia.
Oké Hachi, mehetünk!
Hachi, menjünk!
Gyerünk Hachi, mi a baj?
Mi történt?
Ide! Gyere.
Na mond meg, mi a baj. Valami baj van?
Jól festesz. Akkor?
Jól vagy, ugye? Akkor menjünk.
Mi baja van?
Nem tudom.
Hachi döntsd el, hogy jösz, vagy nem mennem kell dolgozni.
Na jó, mennem kell.
- Szeretlek drágám. - Én is, este találkozunk.
Utolsó esély.
Szia!
- Üdv, Mary Anne. - Helló Jess, Hogy van?
- Hoztam kávét és fánkot. - Köszönöm. - Egészségére.
És Hachi?
Hé Hachi!
Áh, ott is van.
De örülök, hogy látlak.
Miért hoztál labdát?
Honnan szerzett labdát?
Akarsz játszani? Tessék.
Kész? Hozd vissza.
Nyomás, hozd ide.
Gyerünk, most vissza!
Csodálatos! Pontosan ezt akartam.
Próbáljuk messzebbre. Dobom.
Jól csinálod! Jó fiú, hozd vissza.
Okos fiú! Ügyes vagy!
Milyen okos vagy! Látta?
Eldobtam, és vissza hozta! Most csinálta először, első játék!
Gratulálok.
Köszönöm. Jó fiú!
Most megyek dolgozni. Vidd haza a labdát.
Első alkalom.
Első alkalommal!
Ne, várjon Professzor! Gyorsan csinálok egy kávét!
Oké.
Sajnálom, hogy késtem.
Látta mit csináltunk? Eldobtam a labdát, és visszahozta.
Nem, nem láttam.
Legyen nálad.
Én vigyem el? Én nem játszhatok, dolgoznom kell.
Vidd haza, oké?
Kész.
- Köszönöm. - Szívesen.
- 5-kor találkozunk. - Itt leszek.
Menj haza Hachi! Haza!
Gyere ide.
Oké, nyugi.
5-kor találkozunk, oké? Okos fiú, menj haza.
Most jobb volt?
- Sokkal! - A maga módján.
Remek. Emlékeznek, hogy John Philip Suso-ról beszéltünk?
Aki indulókat írt századfordulókor.
Elég híres zenész volt, de...
Sosem engedte meg, hogy felvegyék a zenéjét.
Még akkor sem, amikor Thomas Edison
megmutatta neki új találmányát, a fonográfot.
De Edison-t nem érdekelte, egyik fellépésén titokba felvette őt.
Azt hiszem ez az első kalóz másolat.
Szóval mit gondolnak róla? Suso-nak igaza volt?
Ez lenne a mai zene? Csak felsétálnak a színpadra,
Berakják a zenéjüket egy Cd lejátszóba... és ennyi?
Nem is tudom.
Sokkal idősebb vagyok maguknál, de úgy gondolom,
hogy a zenének van egyfajta kisugárzása.
Amit nem lehet felvenni. Az emberi szív nem felvehető.
A mű keletkezésekor létrejövő láthatatlan erő.
Uram isten.
Mi történt?
Szívrohama van.
Szia Hachi. Hogy vagy?
Szia Hachi!
Holnap találkozunk Hachi.
Jó éjszakát, Hachi.
Szia haver.
Indulhatunk haza?
Szia Hachi.
Hogy vagy kölyök?
Ő nem így csinálta, ugye?
Majd bele tanulok.
Andy! Mennünk kell szívem.
Maradj itt nagy fiú, oké? Nem sokára jövünk.
A lelkünk nem létezék testünk nélkül.
Ahogy testünk sem létezék lelkünk nélkül.
És semmi, még Urunk sem oldhatá fel e igazságot.
Látom, és csodálom urunk és minden teremtményét. Csak értelmét nem lelem.
Miképp az is homályba vész, hogy ki lehetnék jobban önmagam helyett?
Minden nő és férfi arcán urunk köszöné vissza, még sajátom helyén is.
Urunk leveleit találám az utcákon, mindre urunk neve vagyon írva.
De nem bontám ki azokat.
Tudom jól, bármi is következzék, mindenképp eljövé az.
Örökkön örökké.
Nézd, nem kell többé várnod.
Nem fog vissza térni.
Rendben, Hachi. Tedd amit tenned kell.
Gyere, haver, gyere.
Gyere.
Gyerünk, Hachi, velünk fogsz lakni.
Ideje mennünk, Ronnie már vár.
Gyerünk Hachi, ugorj ide fel.
Jó fiú.
Itt az én fiam! Andy?
Hachi!
Andy! Mi az szívem?
Hachi! Hachi, gyere vissza!
Arra nem lesz szükségünk.
Úgy néz ki megjött az első vendégük.
Szia haver, jöttél üdvözölni az új házunkban?
Fentről kezdtük, ott minden jó volt.
Az alagsorral elkészültek?
A pince már rég kész.
Fánk, csoki reszelékkel.
Csokit nem kérnék.
Hé Hachi, mit keresel itt?
Nézzenek oda...
Nézze, a helyére megy.
- Azt hittem elvitték. - El is vitték.
- Talán éhes. - Milyen jó lelkű Jess.
Adjunk neki egy keveset.
Hé, Hachi! Kérsz egy falatot? Tessék, egy kis Hot dog.
Hachi.
Talán nem szereti a főztöd?
Nagyon finom. Jess csinálta... szereted.
Hogy került ide?
Csak úgy feltűnt. Kóstold meg
Óvatosan. Azok a Hot dogok idősebbek tőled.
Ne is hallgass rá.
Hachi!
Hála istennek.
Úr isten, annyira aggódtam...
Ők meg kik?
A professzor úr lánya. Lehet most náluk lakik.
És megszökött?
Úgy fest.
Menjünk haza.
Most hova viszik?
Nyugi, az övéké.
- Gyere. - Menjünk haver.
Nagyon köszönjük.
Jobb lesz ez így. Adsz egy kávét?
Gyerünk Jess, egy kávét légyszi.
Én is gondolok rá. Minden nap.
Hé.
Tudod, hogy szeretünk, és szeretném ha maradnál.
De megértem ha menned kell.
Rajta.
Szia Hachi.
Hachi egyél egy kicsit, de ne szólj Myra-nak, oké?
Jó éjt Hachi.
- Jó reggelt, Jess. - Mit adhatok?
- Egy hot dogot, és két fánkot kérnék - Rendben.
Óvatosan, forró.
Mázli, gyere!
Gyere drágám. Mázli!
- Jó étvágyat. - Mázli, gyere!
Elnézést uram. Az a kutya...
Igen?
Ő az, akiről mindenki beszél?
Miért érdekli?
Sajnálom, Teddy Bartz vagyok, riporter.
Az utasoktól hallottam róla.
Úgy gondoltam, jó cikk lehetne belőle.
Boiliens vagyok, Carl Boiliens.
B-o-i-l-i-e-n-s.
- Nem "Y" -al. - Megvan.
Én találtam rá, és gondozom.
Tényleg?
Szóval Carl... Hol lakik?
Nos... senki nem tudja pontosan csak jön és megy.
- Senkit nem zavar? - Már hozzá szoktunk.
Csinál amit csinál.
Csinálhatnék egy képet?
Az újságnak. Ha ő nem bánja, én sem.
Köszönöm szépen.
Az elsőt egyedül, kérem.
A kutya nélkül? Oké.
Ööö, igazából...
Óh, rendben, tessék.
Köszönöm, nagyon kedves.
Most együtt.
Igen, köszönöm.
Oda nézz.
Mosolyt...
Gyönyörű, köszönöm.
"Hűséges eb várja elhunyt gazdáját."
Hé Hachi.
Egy kölyök Delhiből elküldte neked az uzsonna pénzét.
Majd veszek jutalom falatokat.
Harmadik a héten.
Ha így folytatódik, nyithatok egy bankszámlát neked.
Ne mond, hogy nem tettem meg mindent.
Mégse hagyta el mindenki.
Ezt nézze, hát nem aranyos?
Szia Hachi.
- Mit kezd a pénzel? - Én gondozom.
- Mindjárt jövök. - Köszönöm.
Hachi. Hát szia. Hogy vagy?
Tessék Hachi, ezt idd meg.
Éhes, mi?
Igen, elég hideg, enni kell.
Jess vagyok, a hot dogos.
Ken-Fyuts, Wilson Professzor barátja.
A professzoré, áh?
Egy cukor, két tejszín.
Akkor biztos olvasta a cikket.
Igen, olvastam.
Látta benne a nevem?
Igen láttam...
Kétszer is.
Hadd enyhítsem a kiadásait.
Nem, nem, kérem, nem kell pénz.
És ha beteg lesz, drága az állat orvos.
Majd összegyűjtjük az utasoktól, a helyiektől. Vigyázunk rá.
Ez már Hachi helyévé vált. Minden nap ugyan arra a helyre ül.
Minden nap.
Vigyázzon rá.
Vigyázni?
Természetesen!
Rendben haver. Várnak a hot dogok.
Örültem.
Én is. És köszönöm.
Már egy éve, igaz?
Néha az éjszaka közepén felébredek és jó barátom Parker jár az eszembe.
Tudom, mit érzel.
Hachi, Parker barátunk nem fog többé vissza térni.
De ha Hachiko-nak várnia kell, várjon hát.
Várni akarod, ugye?
Legyen hosszú életed, Hachi.
Ideje ennünk barátom.
Okos fiú.
Kérsz még? Tessék, vegyél.
Tessék haver, utolsó falat. Ízlik, mi?
Holnap találkozunk, Hachi.
Csáó, Hachi.
Köszönöm.
A szokásosat?
Mustárt?
Mrs. Wilson? Örvendek a találkozásnak.
Üdvözlöm.
A professzor úr felesége, ugye?
Ma: A Velencei Kalmár
Parker Wilson emlékére Szerető férj, és apa.
Kate.
Ken...
Már jó rég történt.
Bizony.
10 éve. El tudja hinni?
Szia Hachi.
Mi a helyzet Hachi?
Hachi?
Hachi...
Még mindig várod, öreg fiú?
Okos kutya.
Semmi baj.
Megvárhatom veled a következő vonatot?
Igen?
Köszönöm.
Óh Hachi...
Tetszik?
Igen.
Nézd meg ezt.
Az én vagyok.
Emlékszek amikor készítettük a képet.
Úgy néz ki mint te.
Az esküvőn is ott volt.
Igen, ott volt.
Nagypapa hol találta Hachi-t?
Ronnie, igazából Hachi találta meg nagyapát.
Hogyan?
Egyik este, amikor később ért haza nagyapa...
Sétált a peronon, amikor meglátta...
Hé kölyök.
Hé. gyere, menjünk!
Hachi!
Hé öreg fiú!
Nem emlékszek nagyapámra, még kis koromba halt meg.
De miután hallottam a történetüket, mintha már ismerném őket.
Hűségre tanítottak, és hogy sose feledd el szeretteidet.
És ezért lesz örökre Hachi az én példaképem.
Nézd mennyire örül neked.
Akarsz sétálni?
Gyere Hachi, menjünk.
Az igazi Hachiko 1923-ban született Odea városában, Japánban.
Gazdája Dr. Eisaburo Ueno, a Tokiói egyetem professzora...
1925-ben vesztette életét.
Hachi az elkövetkező 9 évben minden nap várta őt a Shibuya-i állomáson.
Hachiko 1935 Márciusában hunyt el.
Ma egy bronz szobor áll Hachi egykori helyén a Shibuya-i állomáson.
Fordította: Duvy duvy_sub@hotmail.com